VELIPUOLI
Nyrkkeilyssä on tiedettävä minne katsoo. Älä katso nyrkkiä.
Nyrkki on aivoja nopeampi.
Ensin päätät, kumpi häviää ja sitten pidät katseesi vastustajassa.
Yläruumiissa, päässä, hyvin lähellä.
Ensin näet hanskan iskun. Sitten näet, kun pisteet nousevat.
Ja jos sinulla on tuuria, näet suojauksen –
vastaiskun ja häviäjän nousun.
Koska aina välillä häviäjä voittaa.
Kiitän osoittamastanne vieraanvaraisuudesta.
Toivottavasti Arnold Nilsen tunsi samoin, kun hän tuli sirkukseeni –
vuosikausia sitten. Hän tuli kuin pikku enkeli.
Tuon terveisiä maailman pisimmältä mieheltä, ompelijattarilta –
klovneilta ja muusikoilta.
Mitä Arnold teki sirkuksessa? –Sai ihmiset nauramaan.
Oliko Arnold Nilsen sirkuspelle? –Oli. Onko jalompaa ammattia?
Minä tiesin sen.
Äiti!
Muistutat isääsi. Mikä on nimesi? –Barnum.
Barnum. Etpä olisi muuta nimeä voinut saadakaan.
Arnold Nilsen kantoi minun matkalaukkuani –
kalleinta matka–arkkuani, joka oli täynnä suosionosoituksia.
Menetin yhteyden häneen, kun sota loppui ja sirkus lakkautettiin...
Mutta en unohtanut häntä koskaan.
Hän sanoi, että Arnold oli klovni. –Niin, tiedän sen.
Miehesi teki minuun voimakkaan vaikutuksen. Tapasimme kerran.
Hän kävi liikkeessäni ja halusi myydä harvinaisen kirjeen Grönlannista.
Se kirje... Onko teillä vielä se?
Ei, ei. Myin sen ulkomaille. Moni oli kiinnostunut siitä.
Niin, tämä oli mukavaa.
Kiitos. Kiitos teille kaikille.
Haluan ostaa takaisin kirjeen, jonka se paksu tollo myi sinulle.
Myin sen ulkomaalaiselle asiakkaalle. –Mihin hän sitä tarvitsi? Se on meidän.
Myydäkseen edelleen. –Kenelle?
En tiedä.
Käy istumaan.
Paljonko hän sai siitä? –Sitä en voi sanoa.
Ei niin paljon kuin ruotsalaisesta killinki–merkistä –
mutta enemmän kuin tanskalaisesta ensipäivänleimasta.
Ruotsalaisesta killinki–merkistä voi saada 10000 kruunua.
Tanskalaisesta ensipäivänleimasta ehkä 8000.
En minä rahoista välitä. –Hyvä. Raha ei ole tärkeintä.
Haluan vain tietää, paljollako hän meidät myi.
Paljonko tienasit kirjeellä? –Totta puhuen se ei ollut hyvä kauppa.
Taisin saada siitä 50 kruunua ja maksuihin meni 60.
Miksi sitten ostit kirjeen? –Hitot minä rahoista.
Saanko kysyä yhtä asiaa? Miksi se kirje kiinnostaa sinua?
Koska pidän siitä.
Tuttu tunne. Jos voisin päättää, en myisi täältä ainuttakaan merkkiä –
mutta se ei olisi hyvää liiketoimintaa.
Kirjeestä vielä...
Tanskassa ollaan hyvin kiinnostuneita sellaisista.
Sano terveiset äidillesi. Ja Barnumille.
Tuskinpa vain.
Viiniä? Tähän aikaan? –Niin.
Onko jokin vialla? –Ei. Mitähän se olisi?
Oletko miettinyt, miksi Fred lähti? Sanoiko hän jotain sinulle?
Miksi hän olisi minulle sanonut? –Sinäkin tunsit hänet.
Ajatteletko vain veljesi löytämistä? Elämmekö vain menneessä?
Menneessä? Minusta me elämme vain niin kuin useimmat.
Näinkö useimmilla ihmisillä on? –En minä tiedä.
Useimmat ikäisemme käyvät vanhempainkokouksissa...
Etkö ajattele muuta kuin lasten hankkimista?
Tiedätkö... taidamme olla yhdessä, koska kukaan muu ei halua meitä.
Monikin haluaa olla sinun kanssasi. –Ota kirjoituskone ja mene Pederille!
En kestä katsoa, kun olet tekevinäsi töitä! –Mikä sinun on?
Ei mikään. Ei yhtään mikään.
Fred sanoi kerran etsivänsä sen kirjeen jonka isäsi myi. Oletko tyytyväinen?
Siirtykää.
Idiootti.
Siirtykää.
Fred?
Barnum, sinun täytyy auttaa... En näe mitään.
Mitä sinä teet? –En mitään.
Etkö mitään? –Älä mene sinne...
Hyvä Jumala. Fred!
Mitä sinä puuhaat? –Kun menetin kaiken Betan takia –
sijoitin tanssiviin auringonkukkiin. Ihmiset eivät voi vastustaa näitä.
Heittikö hän sinut ulos? –Joo.
Aiotko kirjoittaa? –Kyllä.
Mitä kirjoittelet? –En mitään.
Minulla on pari otsikkoa ja jotain. Mutta ei muuta.
Mistä sinä haaveilet, Barnum?
Ehkä että kaikki olisi kuten ennen.
Vaihda haaveittesi merkki miinuksesta plussaksi.
Minä en voi saada lapsia.
Mitä Vivian sanoo?
En ole kertonut hänelle.
Kerron tietysti. Mutta odotan vain oikeaa hetkeä.
Jos odotat liian kauan, siitä tulee valhe.
Oletko Fredin veli?
Miten hänellä menee? –Hän on elossa.
Käske hänen tulla Stensparkeniin.
Mitä nyt, Barnum? –Ei mitään.
Älä valehtele.
Joku haluaa tavata sinut puistossa.
Koska? –Nyt.
Älä mene sinne.
Hae paita.
Jää siihen.
Hyi, hitto...
Barnum? –Hän ei polta.
Lyö minua.
Fred!
Oletko kunnossa?
Oletteko taas ystäviä?
Mistä he tiesivät nimeni?
Kaikki tietävät, kuka olet, Barnum.
Oscar!
Itse Barnum Nilsen.
Siitä onkin aikaa. Mitä kuuluu?
Maria, katso kuka tuli. –Hei!
Siitä onkin aikaa. –Niin on.
Mitä kuuluu? –Hyvää. Entä sinulle?
Haluatko nakkisämpylän? –Kyllä. Hän ehti jo kysyä.
Katsohan! Et ole luovuttanut.
Onko tämä arvokas? –Ei ole.
Mitä Vivianille kuuluu nykyään? –Ei hullumpaa.
Mikä suo meille tämän kunnian? –Oikeastaan etsin veljeäni.
Kävikö hän täällä koskaan?
Käy istumaan.
Kävi. Hän yritti ostaa takaisin kirjeen, jonka isäsi oli myynyt.
Vai niin. Ja...? –Olin jo ehtinyt myydä sen.
Jos joku haluaisi ostaa sellaisen kirjeen nyt, mistä sitä voi kysellä?
Antikvariaateista, luulisin. Kuule, Barnum...
Se kirje ei ole enää täällä Norjassa. Se on aivan liian arvokas.
Se on palannut lähtöpaikkaansa.
Hei. Mistä löytäisin Tanskan puhelinluettelot?
Kaikki Pohjoismaiden puhelinluettelot ovat tuolla.
Päivää. Nimeni on Barnum Nilsen. Etsin erästä kirjettä.
Kirje on lähetetty Grönlannista.
Tutkija Wilhelm Christenseniltä Ellen Jebsenille.
Vuosisadan vaihteessa. SS Antarctis...
Kysyikö joku toinen norjalainen samaa? Sanoiko hän nimensä?
Entä muuta?
Oliko hän taksikuski?
Kiitos.
FRED NILSEN TAKSIKESKUS, KÖÖPENHAMINA
Hyvää jalkatyötä. Jabi, jabi, oikea koukku...
Hyvä.
Noin! Hyvä.
40 sekuntia, sitten voitte aloittaa.
Varpaille. Varpaille!
Willy.
Olet kuulemma kaveri, joka kestää melkein mitä vain.
Haluatko nyrkkeilijäksi?
Oletko harrastanut jotain lajia? –Kiekonheittoa.
Oletko kuullut koskaan ilmaisua the art of self–defence?
Olen. Se on englantia. –Se on paskaa.
Nyrkkeily ei liity mitenkään itse– puolustukseen. Se on hyökkäämistä.
Lyöt aina kun voit ja tanssit, kun on pakko. Ymmärrätkö?
Miltä tämä tuntuu? –Hyvältä.
Nyrkkeile.
Haluatko oppia lisää?
Hei!
Hei, hei, hei, hei!
No, no, no...
Mene kylmään suihkuun.
Olet liian vihainen. Vihaisena tekee tyhmyyksiä.
Nyrkkeilijän täytyy olla fiksu ja ovela.
Lukitse kaappi ennen kuin lähdet.
Mene kotiin viilentymään.
Kirje sinulle, Barnum.
Lue se ääneen.
"Hyvä Barnum. Nyt kun sinusta ja Pederistä on tullut hyviä ystäviä" –
"hän kutsuu sinut mielellään kesä– paikkaamme, jos äitisi antaa luvan."
Totta kai.
Etkö lue kaikkea? –Minä luin kaiken.
Et lukenut, Barnum. –Kyllä.
"Veljesikin on oikein tervetullut. Parhain terveisin, Oscar Miil."
Eikö se olisi mukavaa, Fred? –En pääse.
Et pääse? Mikä sinua pidättelee tänä kesänä?
Täytyy treenata. –Treenata?
Liityin nyrkkeilykerhoon, jos teidän on pakko se tietää.
Etkö ole saanut tarpeeksi selkääsi? –Ei nyrkkeily ole sitä.
Eivätkö ne sinun hakkaajasi olleet siltä kerholta?
Mitä tuijotat? –En mitään.
Kiitos ruoasta.
Voit tulla mukaan, jos haluat. –Älä valehtele, Barnum.
Kuka se tyttö oli siellä hautajaisissa?
Mitä tarkoitat? –Oliko siellä monia tyttöjä?
Vivian.
Ovatko vanhempasi jo siellä? –Ovatko he tulossa?
Uskomattoman hienoa.
Vapaus. –Vapaus.
Voiko joku rasvata selkäni?
Voit avata sen.
Luenko horoskoopin? –Mielellään.
Aloitanko Barnumista?
"Vuoden mielenkiintoisimpia ja parhaita viikkoja."
"Hyvä tilaisuus pikku flirttiin. Vas– takkainen sukupuoli ei ole turvassa."
Menen uimaan.
Muista, että nyrkkeilijällä on aina päässään kaksi ajatusta.
Yksi käskee hyökkäämään. Toinen suojautumaan.
Siinä on yksi ajatus liikaa.
Epäröivä nyrkkeilijä on jo kanveesissa. Tajuatko?
Sinulla on matsi neljän viikon päästä. Jos teet kuten sanon, sinä voitat.
Missä olet paras? –Paras?
Niin. Täytyyhän olla jotain, jossa olet muita parempi.
Unien näkemisessä. –Kaikki näkevät unia, Barnum.
Näen päiväunia. Että minulle tapahtuu asioita.
Onnettomuuksia ja kauheuksia.
Että jään auton alle ja jään vaivoin henkiin –
ja olen sokea ja kuuro lopun ikäni.
Tai että putoan lentokoneen mukana Afrikkaan –
ja joudun elämään villiheimon parissa viidakossa 13 vuotta.
Mitä varten? –Jotta minua säälittäisiin.
Olet yhtä hullu kuin hullu velipuolesi.
Älä sano noin enää ikinä. –Mitä? Hullu velipuolesiko?
Kielsin sinua sanomasta niin!
130.
140. Hyvä.
150.
Anteeksi. –Minä pyydän anteeksi.
Haluatko? –Mielellään.
Kippis.
Saanko lisää?
Olen Ditlev Aftenpostenista.
No... Hermostuttaako? –Ei.
Olet siis iloinen? –En.
Miten lyöt Asle Bråtenin? –Kovaa.
Kenen puolesta nyrkkeilet? Kotimaan, kerhon, valmentajan?
Veljeni. Barnumin puolesta.
Hetkinen... Kuva!
Montako nakkisämpylää olet oikein syönyt?
28. Kolme enemmän kuin viime vuonna.
Sinä lihot, Läski. –Riuku.
Kenen tämä on? –Äidin.
FAGERBORGIN TOIVO
Barnum.
Oletko valmis?
Fred haluaa puhua kanssasi pukuhuoneessa.
Mitä nyt?
Pelottaako sinua?
Minä tapoin Arnoldin.
Se oli onnettomuus, Fred. Hän oli tiellä. Hän oli aina tiellä.
En arvannut, että osun häneen. –Älä mieti sitä nyt.
Ajattele ottelua. –Yritin osua häneen.
Minä yritin osua.
Äiti?
Punaisessa kehänurkkauksessa: Asle Bråten!
Sinisessä kehänurkkauksessa: Fred Nilsen!
Aloittakaa!
Hyvä osuma!
Hyvä!
Anna mennä!
Anna mennä, Fred! Jaksa, jaksa, jaksa!
Jess!
Fred! Suojaa nyt helvetissä!
Ehkä Arnold sai ansionsa mukaan.
Äiti ja Boletta saattoivat Fredin sairaalaan paikattavaksi.
Hän oli niin huonossa jamassa, että sai vapautuksen armeijasta.
Seuraavana päivänä hän tuli hiljaa huoneeseen.
Kysyin, miksi hän hävisi. Fred vastasi: "Hävisin? Minä voitin."
"Etkö tajua mitään?"
Suomennos: Pirjo Katarina Leppänen www.undertext.se